Tidigare i Wayward Pines:
- Var är jag? - I Wayward Pines, Idaho.
Det kunde ha varit värre. Det var en otäck bilolycka.
Theresa, det har hänt en olycka.
- Så vad gör en agent här? - Utreder ett försvinnande.
Vet din fru att en av agenterna du letar efter är Kate Hewson?
Det som hände mellan Kate och mig är över.
Jag sökte upp adressen hon gav mig. Där låg min kollegas döda kropp.
- Vad hände med Evans? - Han försökte fly.
- Jag har inga svar, Ethan. - Jag ligger illa till, Kate.
De iakttar oss. Och lyssnar.
Jag vill bara komma bort från den här ruttna, sjuka staden!
Det är bara en vanlig stad.
TACK FÖR BESÖKET
VÄLKOMMEN TILL WAYWARD PINES
BORTOM DENNA PUNKT DÖR DU
Ni tog er inte särskilt långt.
- Hur tar jag mig härifrån? - Det gör ni inte.
- Händerna på motorhuven. - Jag är en federal agent!
Ja, och Mary Poppins är er mormor.
Ni saknar ID, polisbricka och har stulit en bil!
- Kan ni sänka vapnet? - Med nöje.
Ni attackerade precis en federal agent!
Jag omhändertog en misstänkt som gjorde motstånd.
Res er upp!
Jag ringde Secret Service i Seattle. De har aldrig hört talas om er.
- Vem pratade ni med? - Det spelar ingen roll.
Vad mig beträffar är ni fortfarande huvudmisstänkt.
Jag dödade inte Evans. Jag kom hit för att hitta honom.
Jag kan hjälpa er! Jag har femton års erfarenhet av polisarbete.
Jag struntar i vad ni tror er ha!
Vill jag ha hjälp, ber jag om det.
Till dess stannar ni på hotellet.
Hej, Alex! Larry!
Försök inte åka härifrån, mr Burke. Det är regel nummer ett.
VÄLKOMMEN TILL WAYWARD PINES
- Vem gav er tillåtelse att stå där? - Det gjorde jag.
- Ni verkar vara ansvarig här. - Tack.
- Har ni några fungerande datorer? - Nej, tyvärr inte.
- Någon tidning? - Wayward Pines Chronicle.
Den har inte kommit på två veckor. Det har väl inte hänt så mycket.
Ursäkta, men ni får inte... Mr Burke!
Inbrott är ett allvarligt brott i delstaten Idaho.
Vad var det med "stanna på hotellet" som ni inte förstod?
Jag insåg inte att jag satts i husarrest.
Det här är min kollega. Jag kan inte bara se på.
Det kan ni kanske inte förstå eftersom ni arbetar på egen hand.
Vad gjorde ni när jag kom?
Jag såg lera och granbarr på hans skosulor.
Han dödades kanske i skogen och fördes hit.
Varför ligger kroppen kvar här? Var är teknikerna?
De är på väg hit från Boise. Men det dröjer ett par timmar.
- Jag hoppas att ni inte sabbat nåt. - Det har flugorna redan gjort.
Gå tillbaka till hotellrummet och låt yrkesmän göra sitt jobb.
Okej, jag återvänder till hotellet.
Hej.
- Tack för kläderna. - Inga problem. De klär dig.
Jag har ett par frågor om Bill.
Känner du till den här låten? Jag älskar den!
Dansa med mig, mr Burke!
Vi måste viska, det finns mikrofoner under barstolarna.
- Du sa att du försökte fly. - Jag skulle fly med honom.
Han hade en plan. Han hade en anteckningsbok...
Jag hittade den. Den satt fast på hans känga.
Visa den inte. Det är kameror överallt.
Jag har den inte. Men jag ska hämta den.
Jag slutar fyra. Möt mig vid mausoleet så pratar vi.
- Varsågod, köp en kaffe. - Tack.
Hej, Stan! Det var på tiden! Ketchupen har varit slut i två dagar.
Hej då, mr Burke!
Ni har nått familjen Burke. Vi beklagar att vi är ute-
- såvida ni inte vill sälja nåt. Då är vi glada att vi missade det.
- Secret Service. - Jag söker Adam Hassler.
Han är inte inne just nu. Kan jag hjälpa er?
- Är det här Marcy? - Ja.
Jag lämnade ett meddelande till Adam Hassler häromdagen.
Då har han säkert fått meddelandet.
Sitter du i receptionen på kontoret i Seattle?
Det är en enkel fråga. Sitter du på sjunde våningen?
Det finns inget kontor där. Vem är du?
Då var det klart, mr Burke.
Ni ger den till mig...
...så får ni den här.
Du måste känna alla i stan.
Och jag vet nästan allt om dem.
- Vet du var jag hittar Kate Hewson? - Jag vet inte vem det är.
Hur är det möjligt?
Ballinger!
Ja! Hon är supertrevlig.
Hon har kommit hit i flera år. Hon jobbar i leksaksaffären.
Hej. Förlåt att jag är sen.
Halv nio är sent, Ethan. Det är midnatt.
Jag borde ha ringt. Det trasslade till sig på jobbet.
Jaså? Är det nån jag känner?
Theresa, det är över. Kom hit.
Jag älskar dig.
Okej, ta in på hotell.
Ta in på hotell? Senast vi gjorde det fick vi dig.
Varför nämns det inte i nyheterna?
Det är hemligstämplat under själva utredningen.
Allt är hemligstämplat med pappa. Det är hans ursäkt för allt.
- Tänk om han är död. - Han är inte död.
Hur vet du det? Det är fem dagar nu. Tänk om han är med henne igen.
Vilket vore värst?
- Vad förskaffar mig denna ära? - Jag ville bara säga hej.
Så trevligt. Hur mår du i dag?
Bara bra, tror jag.
Jag får inte tag i nån sen jag kom och det går inte att lämna stan.
Och jag skickades hit för att hitta dig och Bill Evans.
Och vet du vad? Jag hittade er båda.
Men du arbetar i en leksaksbutik-
- och bor i en pittoresk villa med en man vid namn Harold.
Och Bill Evans stympade lik ruttnar i ett övergivet hus-
-vilket förvånade mig.
Bortsett från det är det finfint.
Vad hände med honom, Kate? Och vad hände med dig?
- Är allt som det ska här? - Ja, det är bra, Harold.
- Ethan, du har inte träffat min man. - Nej, vi har inte presenterats.
Trevligt att bli presenterade. Jag har fullt upp...
...så jag måste återgå till jobbet. Men låt oss bekanta oss mer.
Det ser jag fram emot.
Jag fick aldrig nån inbjudan.
- Det var en intim tillställning. - Det var det för oss också.
- Nåt annat jag kan hjälpa dig med? - Ja, här.
- Slå in de här. - Ethan...
Slå in ankorna!
Vad är det här för pengar, Kate?
Varje sedel är daterad 1988 eller tidigare-
- och stämpeln är förfalskad. Varje utbildad agent ser det.
Det kryllar av oäkta pengar här. De är falska!
Vad döljer du?
- Ska jag slå in dem? - Nej.
Jag vill att du svarar. Vad hände med Evans?
Det är verkligen sorgligt. Särskilt för hans änka.
Han var inte gift. Det vet du.
Patricia. Hon har nog inte lämnat huset sen han dog.
Jag såg henne på morgnarna vattna sina rosa hortensior-
-framför det ljusbruna huset.
Patricia har verkligen gröna fingrar.
"Försök inte lämna staden. Diskutera inte det förgångna."
"Diskutera inte ditt gamla liv."
"Svara i telefonen om den ringer."
Ballingers leksaker.
Kan jag hjälpa er?
- Är ni mrs William Evans? - Ja, och vem är ni?
Mitt namn är Ethan Burke. Bill och jag var kollegor.
Vi jobbade tillsammans vid Secret Service.
Bill jobbade inte vid Secret Service. Han klippte gräs.
- Hur länge ni var gifta? - I nästan ett år.
Jag vill inte skrämma upp er men Bill var aldrig gift.
Jag är ensam med ett spädbarn så om ni ursäktar...
Jag skickades för att hitta honom.
Jag har skäl att tro att han blev mördad.
Min man blev inte mördad. Han tog sitt liv.
Är ni säker?
Säker? Jag såg det!
Är Pope inne?
Kan jag hjälpa er?
Ska vi gå igenom det här igen? Ni vet vem jag är.
Vi vet alla vem ni är, mr Burke, och är imponerade av era meriter.
- Var är Pope? - Jag vet inte.
Låt mig se in i min magiska kula.
Vänta, jag har ju ingen magisk kula. Slå er ner.
Har ni hittat några misstänkta? Jag har nämligen hittat en.
Den här glassen har misskött sig.
Precis som nån annan här i rummet.
Mr Burke, jag börjar få känslan att ni inte är nöjd med er logi.
Borde jag uppgradera er till en svit eller till en av dessa celler?
Förväntar ni er att jag ska sitta på hotellet hela dagarna?
Ni har inte varit där alls.
Jag hörde att ni hälsade på Patricia Evans.
Stackaren sörjer sin döda make-
- och så bankar ni på som en berusad bibelsäljare.
Jag visste inte att Evans var gift och hade barn.
Tror ni att barnet gjorde det?
Har ni hört av teknikerna?
De hämtade kroppen för en timme sen.
Resultaten borde komma i morgon.
Hans fru säger att han tog sitt liv.
Mr Burke, jag vet att ni tror...
...att inget är som det ska här.
Men ni bortser från en viktig detalj.
Ni var med om en allvarlig olycka med en lastbil.
Läkarna fann blödningar i hjärnan men ni lämnade sjukhuset.
Stämmer det?
- Är kroppen på bårhuset än? - Ja, på sjukhuset.
- Jag vill gärna ta en titt på den. - Gör inte det.
Håll dig borta från kroppen. Låt proffsen göra sitt jobb.
Okej.
Låt mig veta vad coronern säger.
Mr Burke.
- Ni kan visst inte hålla er borta. - Är coronern här?
Nej, han har gått för dagen. Kan jag hjälpa er?
- Jobbar ni inte där uppe? - Jag hoppar in där jag behövs.
- Behöver ni mig, mr Burke? - Nej.
Fick ni tag i er hustru? Ni var mån om att prata med henne.
När ni ser henne igen kommer ni att pippa skallen av henne.
Ben, Theresa!
Mr Burke! Ni är tillbaka gudskelov!
- Var är de? - Vilka?
Min fru! Min fru och min son.
Jag såg dem...
De låg på varsin bår och fördes nerför korridoren.
Mr Burke, vi har inte fått in några patienter sen ni avvek.
- Ni borde lägga er ned. - Nej, det är ingen fara med mig.
Ni försvann häromkvällen, innan jag hann behandla er hjärnblödning.
- Vi har varit väldigt oroliga. - Jag såg dem precis!
Ni måste sakna dem.
- Jag vill se min journal. - För all del...
...jag ska hämta den. Kan ni sätta er så länge?
Ert tillstånd förvärras varje sekund.
Såvida jag inte opererar...
...kommer dessa hallucinationer att bli mer frekventa och intensiva.
Har ni lagt märke till nåt annat oförklarligt?
Jag vill hjälpa er, mr Burke. Men jag behöver er tillåtelse.
Har jag ert medgivande?
Kan ni hämta hans journal så att vi kan påbörja ingreppet?
Naturligtvis, doktorn.
SECRET SERVICE SEATTLE, WASHINGTON
Om hans ansikte visas i rutan kommer kanske tips eller ledtrådar.
- Vi gör allt vi kan. - Utom nåt som skämmer ut er.
Under tiden riskerar han att dö om han inte redan är död.
- Jag är lika frustrerad som du. - Bete dig då så!
- Förlåt, Adam. - Hur mår Ben?
Han tror att hans pappa har rymt med Kate Hewson.
Nej, det skulle han aldrig göra.
Kate flyttade väl till Boise?
Du får inte säga nåt, jag vet.
Jag har hört det en miljon gånger av Ethan, till dess vi slutade prata.
Jag vill veta om Ethan är i Boise.
Hur kunde du gå till sjukhuset? Du är kanske hjärnskadad trots allt.
- Jag trodde mig se min fru och son. - Det gjorde du kanske.
Titta här.
Det är nån sorts flyktplan. Den går kanske att använda.
Innan vi gör nåt måste vi avlägsna ditt mikrochipp.
Jag är inte medicinskt utbildad.
Det säger du? Jag gör det.
- Kan de inte spåra oss hit? - Jag har gömt mig med chipp här förr.
Jag tror att stenväggarna stör signalen.
Jag fick ut det.
Stoppa det i fickan så att de inte vet att du har avlägsnat det.
Det är samma teknologi som används för att spåra djur.
Har du nåt för såret?
- Bara tejp. - Bättre än inget.
Okej.
- Så hur lyder vår plan? - Vår plan?
Det är du som är agent. Du måste komma på planen.
Om jag hade haft en plan hade jag stuckit för ett år sen.
Sa du att du kom hit 1999 eller hallucinerar jag?
Du hallucinerar inte.
Och det var ett år sen?
Jag kom hit för fem dagar sen och det var 2014.
- Vem är din president? - Bill Clinton.
Har du hört talas om Obama? Elfte september?
- När fyller du år? - Första november.
- Vilket år? - 1960.
Du ser bra ut för att vara 54.
Alltid nåt att glädjas över.
Titta på gravstenarna. Inga namn, inga datum.
Ju mer du ser, desto mindre förstår du vad som pågår här.
När jag vaknade här var jag så förvirrad-
- att jag trodde på dem när de sa att jag bodde här.
Jag gick runt i en dimma utan några minnen.
Men så småningom kom de tillbaka.
Nu ser jag bara ner i marken, går till jobbet, går hem...
Jag vet att detta inte är mitt liv.
Jag insåg snabbt att det är rädsla som håller alla i schack här.
- Rädsla för vad? - Det som hände Bill Evans.
- Vem dödade honom? - Sheriff Pope.
Han skar halsen av honom inför hela stan.
Bill och jag hade bestämt både tid och plats-
- men två dagar innan brast nåt i honom.
- Han stack själv, utan förvarning. - Du lever tack vare det.
Jag dör hellre än att låtsas att det här är normalt.
Håll det här.
Vad fan gör du?
Kamerorna aktiveras av chippet.
Det finns nästan inga bilar här.
Jag har inte sett ett flygplan sen jag kom hit.
Ser man på!
Kate! Hej, Harold.
Ethan, det här är Kate och Harold Ballinger.
Så kul att ni två...
Är ni på dejt?
Nej. Jag menar...
Kan ni inte komma på middag i morgon kväll?
- Så får vi lära känna er bättre. - Det vore toppen.
Det vore trevligt. Gärna det.
Så bra. Det ser vi fram emot. Vid halv åtta?
- Halv åtta? - Okej.
Då ses vi.
- Ska vi verkligen gå dit? - Ja.
Lita på mig.
Vi har spridda skurar de kommande tre dagarna-
- men från och med torsdag kan vi ser fram emot solsken...
- Jag ska till Boise. - Va?
- Jag tänker hitta honom. - Nu?
Nej, i morgon bitti.
Antingen är Ethan död, eller så har han övergett sin familj.
Jag tänker ta reda på vilket.
Och är det det sistnämnda så dödar jag honom.
- Kan jag hjälpa till? - Ja, stanna med Ben.
Jag följer med dig.
- Nej, hjärtat. Du har skola. - Nej, jag följer med.
Och väldigt krävande!
"Var är sheriffen? Jag är agent och vi har en nödsituation..."
- Arnie blir galen. - Ja, han är bångstyrig.
Drämde in mig i en vägg för ett par dagar sen.
Har du försökt sy din egen näsa?
Han har tydligen varit här en del.
- Han är kanske intresserad av dig? - Det vore väl nåt, Beverly?
Att äntligen slå sig till ro?
Jag skulle inte tro det. Han har en fru som han saknar.
- Så du har pratat med honom? - Det är mitt jobb att prata med folk.
Men inte om det förflutna.
Aldrig.
PACK
- Det är ett tjusigt hus du har. - Jag hoppas jag aldrig ser det igen.
Vi borde kanske inte gå. Kan vi inte bara strunta i det?
Jag litar inte på Kate. Evans litade inte på henne.
Du litar väl på mig?
Senast jag litade på en av er blev jag lämnad i sticket.
Jag har känt Kate länge. Jag litar inte på henne heller-
- men om vi hoppar över middagen förstår de att nåt är på gång.
Jag har hittat en väg som tar oss till utkanten av stan.
Och i kväll, under middagen-
- ursäktar jag mig, går på toaletten och letar efter mikrofoner.
När jag är tillbaka väntar du i tre minuter, reser dig upp-
- går på samma toalett och tar ut ditt chipp.
Lämna det där. Nånstans där de inte hittar det.
Därefter kommer du tillbaka. Vi äter klart och tackar för oss.
Sen går vi till kyrkogården där jag gömde Evans väska.
Vad gör vi om de kommer på oss? Jag menar det...
Det kommer inte att göra det så länge vi håller oss till planen.
Bara spela din roll nu.
Jag har alltid gillat slöjd.
När öppnade du butiken?
- När var det, Harold? - För åtta år sen.
- Är det så länge sen? - Japp.
Wow, nästan åtta år. Det är svårt att tro.
- Tiden flyger verkligen. - Ja.
- Får jag låna toaletten? - Självklart. Vid ytterdörren.
- Harolds specialitet är gunghästar. - Min dotter har en gunghäst.
Jag visste inte att du har en dotter.
Nej, jag menar...
- Vad heter hon? - Va?
- Hur kom du in på slöjd, Harold? - Vänta, vi pratar om hennes dotter.
Ursäktar ni mig.
Nej, han vill inte höra det!
Du skämmer ut mig!
Harold vann hästskoturneringen för andra året i rad-
- och jag tycker att det är nåt att skryta om.
- Kastar du hästsko, Ethan? - Nej, jag har aldrig provat på det.
Beverly verkar spänd. Jag tittar till henne.
Hon sa att hon hade ont i magen. Låt det inte avbryta middagen.
- Men jag är redan uppe! - Nej, jag kollar till henne.
Om inte, får jag höra det sen. Du vet vad jag menar, Harold.
Men jag uppskattar omtanken. Sätt dig.
Beverly ber om ursäkt...
...men magproblemen har visat sig övermäktiga.
- Nej! Det var väl inte min mat? - Absolut inte.
Hon är här utanför. Jag följer henne hem.
Vill ni ha en pajbit på vägen?
Nej, tack. Men vi kan väl göra om det här snart?
Definitivt.
- Tänker de fly? - Absolut.
- Vad fan hände? - Jag sa att jag har en dotter.
Jag är inte bra på att ljuga. De såg rakt igenom mig.
Det är ingen fara!
Nu går vi. Var lugn.
- Vad gjorde du med chippet? - Jag lämnade det som du sa.
Jag visste inte att du har en dotter.
Hon är sex år gammal och bor i Portland med min mamma.
Lova mig en sak.
- Om jag inte klarar mig... - Inget sånt nu! Vi klarar det.
- Herregud... - Vad är det?
Det var så det började när de dödade Bill.
Telefonerna...
...alla telefoner...
Snabba på!
Ta mig i handen!
- De kommer att döda oss! - Släpp inte handen.
- Ta dig till kyrkogården! - Jag vill inte fly utan dig.
Ta dig hem till din dotter! Jag uppehåller dem.
- De sprang däråt! - Han sågs senast av Ballinger!
De har setts!
Kom så går vi.
Var är hon?
Där!
Vi genskjuter dem vid samlingsplatsen.
Innan vi börjar vill jag tacka alla för att ni är här.
Och jag vill att ni alla tackar Kate och Harold Ballinger-
- för att ha gjort sin plikt och fört denna kvinna inför rättvisa!
Beverly Brown försökte lämna stan! Hon diskuterade det förgångna.
Som jag sagt många gånger förr:
Det är inte bara mitt jobb att hålla staden säker.
Det är allas!
Hon förtjänade det!
Vi kan inte tolerera att folk bryter mot reglerna.
IDAHO
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com